Hjælp!
Få os væk herfra!
Hjælp!
Hjælp! Få os væk herfra! Vi er fanget!
Hjælp os væk herfra!
Hvad skete der?
- Hun har ramt noget. - Åh Gud.
Jeg kan ikke åbne den. Den sidder fast.
Du først, Fritz.
Hjælp din mor, Ernst.
Kaptajn Wilhelm? Er her nogen?
Er der nogen, Fritz?
Hvis her var nogen, ville de have hørt os for længst.
Som sagt, hvis de har forladt skibet-
- har de ikke ret til noget. Alt er vores, ifølge søens lov.
De ville ikke efterlade os her. Der må være sket noget.
De troede, skibet ville synke. Alle måtte tænke på sig selv først.
Sejlet var sat for hårdt. Kaptajnen og skibsdrengen skændtes om det.
Jeg ville hellere have bekæmpet pirater end at opleve denne storm.
I orden, mor.
Sikken et rod!
- I det mindste er vi tæt på land. - Så er der håb endnu.
Måske kan vi få hjælp, når vi kommer i land. Og få hende på havet igen.
Hun kommer aldrig til at sejle igen.
Vi kan bygge en tømmerflåde. Vi har tømmer nok.
Fritz har ret. Jo før vi kommer i land, jo bedre.
Se, hvad jeg har fundet!
- Se. - De stakler!
De må have haft det værre end vi.
Hvordan ser det ud? Sidder vi fast på klipperne?
Ved ikke. Nej, jeg vil mene, vi er her indtil tidevandet kommer.
Hjælp mig! Hjælp!
Nej!
Se, hvad jeg har fundet. Kaptajnens hunde. De er glade for at se mig!
- Han klarer sig. - Kom, lad os komme i gang.
Giv mig en hånd.
Jeg kan finde ud af, hvor vi er, når jeg lærer at bruge den her.
I orden, tag den med.
- Det virker stadig! - Det er der ikke tid til.
- Lad os hejse et nødflag. - Ser vi ikke nødstedte nok ud?
Ser nogen et skib, der er gået på grund, kan de nok se, det er i nød.
Pas nu på dem, Turk. Også du, Duke.
- Hvordan får vi plads til dyrene? - De skal ikke med.
- Efterlader vi dem, dør de! - Når vi er kommet sikkert i land-
- kan du tale til mig om dyr. Ikke før.
Francis, få dem ud derfra! De her skal ikke med.
- Lige et øjeblik! - Ingen af dem skal med.
Sådan, Fritz. Tag den over hovedet. Sådan, ja.
- Sådan, det er fint. - Hold fast om rebet.
- Er I klar? - Kom bare, mor. Vi griber dig.
- Bare rolig. - Sådan, Fritz.
- Kom så. - Nu.
- Undskyld, mor. - Går det?
Hundene, Fritz! Han glemte hundene.
De skal ikke med. Læg fra.
Det er mine hunde! Jeg fandt dem!
Sid ned. De vejer mere end nogen af os. Vi ville synke med det samme.
Alt i orden, Fritz? Pas på de vragrester.
Hundene svømmer.
Kom så, Duke. Kom så, Turk. I kan klare det. Svøm.
Lige mellem de klipper. På den side.
Nej, kom og hjælp mig med at skubbe.
Kom så, I kan godt! Svøm så.
- Pas på klipperne. - Din side, Ernst. Skub fra!
Kom så, Turk! Kom så, Duke!
Pas på!
Gør dog noget. De drukner!
Vi kan ikke tage flere chancer.
Se!
Kom så.
- God hund, Turk. Flot klaret. - Hold dem midt på båden.
- Sådan. Inde midtpå. - Se selv. Vi synker ikke.
Lad os komme i land.
Jeg tør ikke bede om flere mirakler på en dag.
Turk, Duke, vent. Jeg skal med. Vent på mig!
- Francis, bliv, hvor du er. - Jeg kommer!
- Kom tilbage! - Bind det omkring træstubben.
Kom så.
Kom tilbage, Francis.
Vi ses senere.
Først bør vi tømme tømmerflåden. Derefter må vi-
- bygge et læ for natten.
Ikke som det første.
Fritz. Nej, hold det, Fritz.
- Vi gør ingen fremskridt. - Jeg ved det.
Det skal hænge lige langt ned på begge sider.
- De er ikke ret gode. - Vi er heldige at have dem.
- Træk ned i din side. - Jeg har styr på min side.
Hold det ned, Fritz.
Kom så.
I er heldige at have dem.
Hvis skibet stadig er der i morgen, bør du og jeg, og måske Ernst-
- forsøge at hente dyrene.
Og hvad vi ellers kan få brug for.
- Hvor længe skal vi blive her? - Jeg ved det ikke.
Jeg synes bare, vi bør gøre, hvad vi kan.
Hvad sker der?
Krudtet var vådt.
Kommer du ikke i seng?
Du er nødt til at sove.
- Og desuden bliver det regnvejr. - Jeg klarer mig.
Ingen kan ændre på det, som er sket.
Men du skal vide-
- at jeg er ked af, at tingene ikke gik, som jeg ville.
Det ved jeg.
Hvis bare vi var blevet i Bern.
Jeg ved snart ikke. Når nu Napoleon forsøgte at tilrane sig mere og mere.
Fritz og Ernst havde måske været i krig nu. Måske også du.
Hellere blive og se problemerne i øjnene end bare at stikke at.
Er det at stikke af, hvis man prøver at starte et nyt liv i en koloni?
Hvis man prøver at give sine sønner en chance for at leve og være frie?
Er det at stikke af?
Jeg tænker hele tiden på alle mændene i kontorerne-
- langs Marktgassen. De arbejder hele tiden samme sted-
- og magter at skabe muligheder for deres familier-
- uden at stikke af til den anden side af jorden.
Vi har talt om dette, inden vi tog hjemmefra.
Vi tog af sted med et godt formål.
Vi havde ret. Intet har ændret sig, bare fordi vi led skibbrud.
Du har altid ret, har du ikke?
Vi skal nok komme frem. Jeg er helt sikker.
Før eller senere kommer der et skib.
Jeg vil bede en bøn med hvert et åndedrag.
Ny Guinea er et stort land.
I hundredvis af år vil der komme nye kolonier-
- en ny, pragtfuld verden at opbygge.
Uden grænser for hvad mennesker kan.
Det betyder intet, hvis vi kommer et par måneder for sent derhen.
Det står ikke så slemt til, vel? Vi har hinanden, familien-
- og mad at spise. - Og et telt som ly for regnen-
- hvis vi kunne finde ud af at bruge det.
Slap nu af. Prøv at falde til ro.
Jeg er gennemblødt!
- Problemer? - Jeg skal nok få den ned-
- men det tager nok lidt tid.
Rolig.
Vent lidt. Hold ham.
Rolig!
Jeg siger hele tiden, det er til hendes eget bedste.
Et skib! Der kommer et skib!
Ohøj! Ohøj derude! Jeg tror, de har set os.
Se engang, Fritz.
- Der er noget på deres sejl. - Jeg vidste det.
Det er det piratskib, der jagede os ind i stormen. Ned!
Og her prøvede jeg at fange deres opmærksomhed.
Denne gang har vi et våben.
- Ved du, hvordan man affyrer den? - Det tror jeg. Træk den tilbage.
Jeg finder en tønde krudt. Find nogle pjalter til forladning.
Jeg er straks tilbage.
Vi har kun et skud. Lad os vente til vi er sikre på at ramme.
- Hvad sker der? - De vender om.
Så de os lade kanonen og blev bange?
Pirater, der er bange for en kanon og tre mennesker?
Ved du, hvad de pønser på?
Hvad?
Et karantæneflag, der advarer om, at der er "Den Sorte Død" om bord.
Hvordan vidste du det?
Jeg læser skam også lidt. Kom, Fritz.
- Hold rebene spændt ud. - Ja.
Ja, sådan. Der.
Nej. Hvad er der galt?
Lkke den vej, dit fjols. Den vej.
- Måske er det for meget til en tur. - Vi var nødt til at prøve.
Hajer!
- Du fik én! - Hold øje med den der.
- Der er en til. - Jeg tager den.
- Jeg ramte! - Der kommer en til!
Væk med dig!
Jeg fik en.
Pas på, Ernst. Der er en til.
- Nej, det er en skildpadde. - Vores skud forstyrrede ham.
Jeg tror, vi skræmte dem væk.
Den trækker os!
Hellere bruge hovedet end brække ryggen, som jeg siger.
Francis, se om du kan finde...
Hvor er du?
Kom her, Duke og Turk. Kom.
Hvor er Francis? Find ham.
Vent her, så finder jeg nogle sukkerrør til dig.
Kom, lille ven. Jeg gør ingenting.
Lad mig lige ordne det her.
Kom, lille elefant. Kom her. Sådan.
Kom så, lille elefant. Jeg gør ingenting.
Kom, lille ven. Jeg gør dig ikke noget ondt.
Jeg har nogle dejlige, friske sukkerrør til dig.
Kom så.
Kom så. Lidt nærmere. Sådan, ja.
Kom så, lille ven.
Hvor er du, Francis?
Sæt din fod... lige her.
Kom så, lille elefant.
Lidt nærmere. Bare lidt nærmere.
Sådan...
Hold op med at hive!
Hvad er der galt?
Væk med dig!
Hvor er du, Francis?
Væk fra min elefant. Væk med dig. Han er min elefant.
Duke, Turk, kom her! I har bidt ham nok.
Gode, gamle Duke.
Har jeg sagt, du måtte forlade stranden?
Du kunne blive ædt herinde!
Hvad har du at sige til dit forsvar?
- Undskyld, men... - Men hvad?
Må jeg beholde babyelefanten alligevel?
Nu passer jeg dig.
Kom, Rocky.
Sådan, Francis. Stop der.
Lidt tilbage.
Så, Rocky, tilbage. Tilbage, lille ven.
- Sådan. - Stop.
- Det var en god ide, Ernst. - Tak, Fritz.
Kom.
Ikke flere hele planker, Fritz. Kun endestykker.
Jeg tror, vi har nok.
Nå, hvad synes du?
Jeg ville være tryg ved den, hvis tigre ikke kunne klatre.
De kan ikke klatre derop.
Du har nok aldrig set noget lignende.
Helt sikkert ikke.
Verden er fuld af nydelige, normale mennesker-
- der bor i nydelige, normale huse nede på jorden.
Men har du aldrig drømt om at bo i en træhytte?
Nej. Jeg drømmer snarere om et hus i Ny Guinea.
Du må tro, vi skal være her i lang tid.
Det har jeg ingen ide om-
- men vi kan ikke bare sidde på stranden og vente på et skib.
- Men der kan vel komme et skib? - Naturligvis.
Så synes jeg, vi skal prøve at tænde signalbålet.
Og glemme alt om piraterne?
Måske kommer de ikke tilbage. Måske kan vi gøre det.
Vi bør ikke satse. Det er vigtigere at leve end at blive fundet.
- Lad være at kigge ned. - Jeg har dig, mor.
- Hvad synes du? - Kan jeg sove hos dig, Fritz?
- Sikken en ide! - Det er ikke bygget til to.
- Men jeg kan give dig en svingtur. - Forsigtig. Tag det her reb.
Bind det om livet.
Mor?
- Det går fremad, ikke sandt? - Jo.
Her, lad mig vise dig noget.
Hurtigere!
Se. Det her er dit værelse.
Du får mig ikke derop-
- før I laver et rækværk. - Men det bliver lukket af.
Her er din egen vindeltrappe.
Lad os gå ned igen, før nogen falder ud over kanten.
- Kom, Francis. - Han klarer sig. Jeg går først.
Kom, lille ven. Jeg gør ingenting. Jeg vil bare klappe dig.
Kom så.
- Hold ham, Ernst. - Jeg har ham.
- Han greb den. - Er du uskadt?
Ja. Han er mit nye kæledyr. Giv ikke slip på ham.
- Mærk hans hjerte slå! - Mit slår ligeså hårdt.
Forestil jer, at jeg ikke havde bundet rebet om hans liv?
Francis skal ikke derop igen, inden I får bygget et rækværk.
Og jeg forsikrer jer, at jeg heller ikke kommer derop!
Undskyld, min kære. Jeg forstår godt, du er bekymret.
Men jeg tror ikke, du forstår, hvad vi har tænkt os.
Nej, men stoler du ikke på os?
Gør, hvad I vil, bare Francis bliver nede på jorden.
Jeg lover, jeg ikke kommer derop igen.
I orden, det gør vi.
Bliv i lejren, og når vi så har ordnet tingene, som vi vil have dem-
- kan du komme tilbage og se, hvad du synes.
Tro ikke, du kan tale sådan til mig.
- Er vi der snart? - Hurtigt! Du vil elske det nye hus!
Denne vej, mor. Vent, til du ser, hvad vi har lavet.
Der er alle mulige ting indenfor.
Bare vent.
- Nu må vi da være der. - Fjern bindet fra dine øjne.
Vent et øjeblik. En gammel schweizisk tradition.
Bær bruden over dørtærsklen.
Farmand dog.
Duke, Turk, væk med jer.
Hvad synes du?
Alle de nyeste påfund. Rindende vand.
Ægte importeret skildpaddeskjold.
For ikke at tale om afkøleren.
Dette er Ernsts bidrag. Han opfandt det.
Han og Fritz byggede det. Se, hvordan det virker, mor?
Det store hjul drejer det lille hjul heroppe.
Koppen hælder vandet ned i skjoldet-
- hvorfra det løber gennem bambussen og forsyner vasken og køleren.
Det er ikke til at tro.
Tusind tak, skat.
Det er mig efter mor.
- Tak. - Op med dig.
Deroppe er drengenes værelse.
Og se.
Det her var min idé. Når du går til ro for natten-
- kan du trække trappen op.
Det holder vilde dyr ude, og irriterende naboer-
- der hele tiden kommer for at låne ting.
De kommer til at ulejlige os meget.
Jeg vil ned!
Kan du huske den her? Den har jeg bygget til os.
Lad mig gætte. Man trækker i den for at ringe efter butleren.
Nu skal jeg vise dig det.
Man kan ligge og kigge på stjernerne.
Kan du ikke huske det? Den sommer, vi tog til Interlaken.
Du sagde, at hvis du en dag kunne få et ønske opfyldt-
- ville du hver nat sove, hvor du kunne se stjernerne.
Hvad er der? Hvad er der galt?
De gardiner hører ikke til her.
De er fra kaptajnens kahyt. Vi troede, du ville kunne lide dem.
Det er vidunderligt. Jeg fortjener det ikke.
Tænk ikke på gardinerne.
Hvis du ikke kan lide dem, kender jeg en kvinde, der kan fikse alting.
Her er det. Tiger. Panthera tigris.
"Stammer fra Asien, men findes så nordligt som Sibirien-
- og så sydligt som Indien og den malaysiske halvø."
Kun med en bro mellem landene-
- ville der kunne være så mange forskellige dyr på en ø.
Hvorfra ved du, det er en ø? Kunne det ikke være en halvø?
Hvorfor lader du os ikke forsøge at sejle rundt om den?
Du ved, hvad din mor synes om den slags.
Jeg tror, der har været en bro herfra og til Asien-
Dette er det, der er tilbage.
Det er derfor, så mange forskellige dyrearter er fanget her.
Hvad tror du, Fritz? Er du enig?
Der kan vel godt have været en bro for længe siden.
Der er kun en måde, at finde ud af det på.
Spørg mor igen. Måske skifter hun mening.
Mor vil også til Ny Guinea. Måske er der en landsby-
- eller en havn.
Hvis lejligheden byder sig, kan jeg nævne det igen. Hvad er det her?
En stavekonkurrence? "Tiger, bjørn, elefant."
Det er en liste over de dyr, vi har set indtil videre.
"Hyæne, abe, firben."
Struds.
Hjælp!
- Giv slip, Francis! - Jeg kan ikke give slip-
- så slipper han væk. - Slip ham alligevel. Vi fanger ham.
- Er du uskadt? - Ja, jeg har det fint.
Er du uskadt?
Lkke noget, der ikke kan vaskes af!
- Tag fat i halsen. - Vi kan lære at ride på ham.
Lad mig prøve. Hjælp mig.
Vi må hellere træne ham lidt først.
- Lad mig prøve. - I orden.
Det er min tur bagefter.
Jeg har den.
I fjollede...
Nu kommer jeg.
Pas på stenen.
Nej, du skal blive ved med at svinge.
Efterfølger, alle sammen.
Kom, vi kører om kap.
Se mig, mor.
- Kom så, far. Du kan godt. - Selvfølgelig kan jeg.
Her kommer jeg.
- Hvor skal vi hen? - Vent og se.
Kom.
Se aberne. Se.
- Hvad? - Se, hvor de svinger sig af sted.
- Se bare. - Det kan jeg også gøre.
- Lad os se. - Alle kan skifte hånd.
- Rolig nu. - Kom så.
Min tur næste gang.
Nej, min tur. Efter mig.
Er du uskadt?
Jeg har det fint. Kan du se, hvad jeg mener?
- Du er virkelig yndefuld. - Mange tak.
Er det ikke sådan et liv, vi var ment til at leve her på jorden?
Alt, hvad vi behøver. Alt er lige her for næsen af os.
Hvis bare folk kunne have alt dette og være tilfredse-
- så var der ingen konflikter. - Og ingen fremtidige generationer.
Vi har ikke alt, vi behøver lige for næsen af os.
- Hvad mener du? - Dette.
Det er pragtfuldt i dag, men hvad med i morgen? Og vore sønner?
- Hvilken fremtid er her for dem? - I morgen kan klare sig selv.
Og hvis vi aldrig kommer væk?
De ville aldrig vide, hvordan det er at være gift.
Det er rigtigt nok.
Nu du siger det, er der faktisk ikke så mange piger her i området.
Lav ikke sjov med det. Forestil dig, at de aldrig får chancen-
- for at vide hvordan det er at have en familie?
Prøver du at sige-
- at vi bør kæmpe hårdere for at komme væk herfra?
- Lige nøjagtigt. - Godt.
Så sig til drengene, at de skal sejle rundt om kysten-
- og se, hvad de kan finde. - Det var ikke det, jeg sagde!
Før eller siden må vi se det i øjnene.
Men hvad ved de om at sejle?
- Tror du, det er sikkert? - Vi kan ikke holde på dem for evigt.
Kom så, Rocky. Du kan godt trække hurtigere.
Kom nu, træk.
Tag fat, Fritz. Sådan.
Vi er snart tilbage, og måske finder vi et skib, der kan tage os med.
Bare rolig, mor.
Vær forsigtig, Fritz.
Flyt Rocky.
Tilbage.
Nå...
Det hele afhænger af dig, Fritz. Hvis I løber ind i en storm-
- eller nogen form for problemer, stoler jeg på din dømmekraft.
Lov, at I begge kommer uskadt tilbage.
Farvel, Ernst.
- Farvel. Vær ikke bekymret. - Husk at bruge hovedet.
Held og lykke.
Bare rolig. De er tilbage, før du ved af det.
Jeg håber, vi gør det rigtige. Lader dem tage af sted.
Det er jeg sikker på.
Havde vi ladet dem tage af sted før, var vi måske i Ny Guinea nu.
- Farvel! Tag en krokodille med hjem! - Farvel!
Farvel.
Jeg ville ønske, mor kunne se det. Hun ville elske det.
Ved du, hvad jeg kunne tænke mig? At se nogle rigtige bjerge igen.
At gå i Oberland.
At stå og se op på Jungfrau mens en storm er på vej.
Kan du huske, hvordan man kunne dufte sneen i luften?
Tænker du tit over, hvad du mon lavede, hvis du var blevet i Bern?
Sommetider.
Jeg tænker på, hvad Herr Kobel sagde.
At jeg burde gå på Akademiet.
- Du ville ikke have en chance. - Det kunne måske lade sig gøre.
Nu skal du høre, hvor jeg gerne ville være.
På vej ned af Nydeggasse, ligesom på en søndag efter kirke.
Pigerne vimser forbi, alle sammen fint klædt på.
- Nogen specielt? - Nej, ikke nogen specielt.
Måske kender eller taler man ikke med dem-
- men man kigger, og de kigger, og man ved bare, de er der.
Hvis vi engang kommer til Ny Guinea, mon der så er piger på vores alder?
Når først vi kommer til Ny Guinea, er vi ligeglade med deres alder!
Tag sejlet ned, Ernst. Hurtigt!
- Duk dig. - Hvad er der galt?
- Hvad skete der? - Hurtigt, giv mig kikkerten.
Der er noget, der bevæger sig derovre på stranden.
Pirater.
Jeg er sikker på, det er de samme, som vi skræmte med karantæneflaget.
Lad os komme tættere på. Bliver vi bag klipperne, ser de os ikke.
- Vend båden, Ernst. - Jeg prøver.
Den kiste, de åbnede, tilhørte min afdøde førsteofficer.
Bare de ville slås og slå hinanden ihjel.
Lad mig føre ordet.
Nej! Slip ham! Sæt ham ned! Hør på mig, Kuala!
Du er alene, lille dreng.
Han er 14 år gammel.
Lad ham være.
Lad ham være i fred! Vent, Kuala!
I vil have mig til at skrive et brev om løsepenge. Jeg skriver.
Mit folk sender jer penge, hvis I lader mig gå.
Send masser af penge, og gå så.
Nej, vent!
Lad drengen blive her, eller jeg ikke skrive brev om løsepenge.
Ingen dreng, intet brev.
Jeg beklager, at jeg har rodet dig ind i dette, Bertie.
Vi skal nok... komme ud af det.
Vær så stille, som du kan. Ellers gør du bare tingene værre.
Nu beslutter de, hvilken besætning, der tager os med.
Vi kunne snige os ind, og befri den gamle mand og drengen-
- før de andre ved, hvad der foregår.
I orden.
Det er nu eller aldrig. Kom.
Jeg tror, de lader os blive sammen.
- Vær helt stille. - Hvem er I?
- Vi er her for at hjælpe jer.
- Hvis bare vi havde en kniv. - Hurtigt! Tænk ikke på mig.
Befri drengen først. Skynd jer!
De gør ikke mig noget. Jeg er løsepenge værd. Befri Bertie.
Stik af, hvis du kan.
Hvis de frigiver mig, finder jeg et skib og henter dig.
Jeg tager ikke af sted uden dig.
Skynd jer væk. Spild ikke tid på mig. Skynd jer!
- Løb! - Nej, jeg vil ikke!
Skynd jer nu væk!
- Kom nu. - Jeg kan ikke gå længere.
Herind.
Tog piraterne jeres skib?
Hvad var du, skibsdreng?
Er den gamle mand din bedstefar?
Kom så.
Hvem er I egentlig? Hvor kom I fra?
Vi led skibbrud. Vores skib...
Løb.
Kom.
De bryder op. De tager af sted.
Måske er det et trick-
- ligesom grækerne og den trojanske hest.
Lad os blive her til daggry.
Vi kan spare tid ved at skære tværs over øen-
- i stedet for at sejle rundt om øen.
Nu er der ingen tvivl. Det er en ø.
Hvad med mig? Hvad skal jeg gøre?
Du kan vel komme med os.
Hvis vi går i den retning, kommer vi hjem.
Men hvis de løslader min bedstefar, kommer han tilbage efter mig.
Bare rolig. Han ved, du er hos os.
Hvis vi ikke er her, sejler han bare rundt om øen.
Han kan umuligt sejle uset forbi os, selv ikke hvis han prøvede.
- Du kan ligge i midten, Bertie. - Kom nu.
Jeg sidder bare op. Jeg er ikke træt.
Synes du, vi har ændret os meget, siden vi ankom?
- Hvordan? - Alt muligt. Som at blive stærkere-
- og mere sikre på os selv. - Det har vi vel.
I starten lod vi os skræmme af alting.
- Alle de mærkelige lyde. - Hvordan kunne jeg glemme det?
Vi var vist ret hjælpeløse.
Det må jeg give dig ret i.
Du synes vel ikke, vi var ligesom ham?
Det tror jeg ikke. Så du hans hænder?
Jeg tror aldrig, han har lavet noget. Rig familie, enebarn.
- Se, hvordan han går. - Det har jeg set!
Og derhjemme kaldte vi Jean Monteau for en tøsedreng.
Kan du huske, vi ønskede os nogle piger at se på?
Vi er så tæt på at få det opfyldt, og dog så langt fra!
Den retning. Det er den vej, vi skal, Fritz.
Vi krydser her. Det ser ikke ud til at være for dybt.
Behøver vi krydse lige her?
Det er let. Tag dit tøj af, og bær det over hovedet.
Det er bedre end at gå i vådt tøj.
Bare indtil vi har krydset den dybe del.
- Jeg kan ikke svømme. - Det behøver du nok heller ikke.
Kom så i gang.
Jeg går tilbage til stranden og venter på min bedstefar.
- Hold dig væk! - Er du vanvittig?
- Tilbage! - Det er min pistol! Giv mig den!
Beklager, men jeg har mere brug for den, end du.
Min bedstefar skal nok godtgøre den for jer.
Vent. Du fanger hans opmærksomhed.
- Jeg smutter rundt om ham. - Jeg holder ham beskæftiget!
Du, Bertie! Læg den fra dig, eller jeg giver slip.
Læg den fra dig!
Lad være, Ernst. Jeg skyder!
Jeg har ikke lyst til at skyde dig. Læg den fra dig!
Slip mig!
Hold så op!
Jeg skal lære ham at skyde efter mig!
Hun gjorde det ikke med vilje.
Jeg er ligeglad! Det kunne have... Hvad? Hun?!
Det er en pige! Hvorfor skulle en pige klæde sig sådan?
Det var på grund af piraterne.
Min bedstefar fik mig til at klippe håret og klæde mig sådan.
Han ville ikke have, de vidste det.
Nu kan du i det mindste vaske dit ansigt.
Det bliver da rart at blive kaldt Roberta igen.
Undskyld, men hvis vi havde vidst, du var en pige-
- ville vi ikke... - Vi skal nok gøre det nemt for dig.
Så nemt som muligt.
- Forsigtig. - Ræk mig din hånd.
Tak.
Forsigtig. Se, hvor du går, Roberta.
Tak, Fritz.
Variationer og afvigelser er to vidt forskellige ting.
Ligesom her, Roberta.
Variationer kan man kompensere for matematisk.
Men afvigelser ved man aldrig, hvornår finder sted.
Du kan blive navigatør på et af min bedstefars skibe.
- Kunne du tænke dig det? - Måske engang.
Men jeg vil først gøre min skole færdig.
- Kan du lide havet, Fritz? - Jeg kan lide det, man kan stole på.
Man kan ikke regne med havet.
Det sjove er, at man aldrig er sikker.
"Vindene hyler højlydt over masterne-
- og synger gennem hvert et klæde.
Blege, skælvende og trætte-
- frygten sejlerne kuer.
Og den visse død bag hver en bølge lurer."
Homers "llliaden". Noget af det smukkeste, der er skrevet.
Da vi var fanget i stormen, tænkte jeg på de linjer hele tiden.
Læser du meget, Fritz?
Ham? Han læser stort set aldrig.
Ikke nødvendigt. Ernst fortæller mig alt det, han ved.
Jeg tror, vi er på vej ud af kurs. Vi skulle styre mere...
Mod højre.
Bare rolig, han gør ingenting.
Den er væk. Kom her.
Hold dig tæt til mig.
Kom ud, hurtigt!
Gør noget!
Hent kniven!
Kniven, Ernst! Kniven!
Skynd dig.
Skynd dig, Ernst!
- Ram hovedet! - Jeg kan ikke finde det.
Her!
Nu!
Jeg er ked af, det tog så lang tid at finde det.
Det var forfærdeligt.
Lad os vende om. Lad os nu bare vende om.
Det bliver hele tiden værre og værre.
Jeg tror, det værste er bag os nu.
Ræk mig din hånd.
Nej! Mit kompas er væk!
Jeg ved ikke, hvor jeg skal lede.
Det ser ud til, vi må klare os uden.
Uden? Vi har ikke en chance uden. Vi har brug for det kompas.
Vi behøver ikke nødvendigvis et kompas. Jeg tror, vi klarer os uden.
Tror? Du kan jo tage fejl.
Fint, jeg tror det ikke. Jeg ved det. Og fra nu af-
- må du stole på min dømmekraft. Kom nu.
Hvordan føles det nu, Roberta?
Jeg er ligeglad, hvad han siger. Jeg kan ikke blive ved sådan her.
- Vi har ikke noget valg. - Vi er faret vild, og du ved det.
- Vi er ikke faret vild. - Hvis du vil fortsætte, så værsgo.
Ernst og jeg har bestemt modsat.
Hvad har I?
Vi kan finde floden, og følge den tilbage til kysten.
- Vi er i hvert fald to mod en. - Om så I var ti mod en-
- må jeg føre os tilbage, og det gør jeg.
Du har ikke altid ret, bare fordi du er ældst.
- Hvad laver du? - Overtager pistolen.
Det var passende en gang tidligere, da nogen ønskede at vende om.
Giv mig min pistol igen!
Tag dig nu sammen.
Hold op!
Her er din pistol.
Men du har kun få skud tilbage. Hvor langt tror du, du ville komme?
Der er ingen tvivl om det. Vi er nødt til at fortsætte.
Vi må nok hellere gå med ham.
- Tror du, du kan? - Jeg kan da prøve.
Væk med dig!
Væk.
Væk med dig.
Sikken et rod, du er havnet i.
Rolig, jeg gør dig ikke noget.
Rolig nu. Jeg får dig ud.
Hvis vi befrier ham, behøver du måske ikke gå hele vejen.
Du får ham aldrig fri på den måde.
Jeg henter flere grene, så vi kan lave en sti.
I sådan en situation skal man bruge sit hoved. Her.
Det er nok blevet vådt på vej over.
Jeg forstår ikke, hvordan du fik det i land.
Jeg gjorde det ikke alene. Fritz og Ernst hjalp. Jeg...
- Glædelig jul. - Glædelig jul.
Skal vi nogensinde åbne de andre gaver?
- De er til Fritz og Ernst. - Hvad, hvis de ikke kommer tilbage?
- Hvis de er blevet ædt? - Francis, det har været en lang dag.
- Og det er over din sengetid. - Men det er jul.
- Glædelig jul, skat. - Jeg kommer op og siger godnat.
Fint.
Det er Fritz og Ernst! Hvad har I der?
Tog I en krokodille med til mig?
Hvad har I der? Vi troede, I var blevet ædt.
Glædelig jul!
- Hvad er det? - En zebra.
Glædelig jul!
Ernst! Glædelig jul!
- Mor! - Fritz! Glædelig jul!
En zebra.
- Jeg tror også, jeg skal barberes. - Lad os se, Ernst.
Ja. Jeg fik det.
Det er en god gerning, I har gjort. En rigtig god gerning.
Og jeg vil sørge for, at det ikke var forgæves.
Hvad mener du?
Piraterne ved, at I tog deres fange.
Og at I er på den her ø. Tror I, de glemmer det?
De vidste ikke, at hun var en pige og ikke en skibsdreng.
De kommer ikke efter os. Hvad har vi?
- Vi har deres fange her. - Pirater! Hvis de kommer-
- så skyder jeg dem.
Det kræver mere end en bue.
Vi henter kanonen ude på skibet.
Den er ubrugelig. Den er helt rustet til.
Jeg skulle have dækket den til.
Lad os ikke spilde tiden med at se tilbage.
Tak, far.
I morgen tidlig tager vi ud til skibet-
- og henter alt det, vi kan få brug for, og sprænger hende i luften.
- Med krudt? - Hvorfor?
De ved allerede, at det er der.
Jeg håber, at de, med hundreder af øer og tusinder af rev-
- ikke kan huske nøjagtigt, hvor vi er.
Far har ret. Vi må sprænge det i luften.
Klar til kamp eller til at gemme os, ikke?
Bare en tår.
Det er nok.
Det må have krævet stort mod, at rejse ud mod en ny koloni-
- og lægge hele din verden bag dig.
Når familien var med, lagde jeg ikke min verden bag mig.
Du anede ikke, hvad du gik ind til. Alle prøvelserne.
Tænk over, hvad du har måttet klare dig uden.
Se engang.
- Den er smuk. - Jeg har altid ønsket mig en datter.
En, jeg kunne klæde på og lave tøj til.
Men jeg havde ikke regnet med at få en til jul.
Tak.
Hvad med sådan her? Vi bøjer nogle træer, laver fælder-
- piraterne træder i dem, udløser dem og bliver fanget.
Men hvordan kan vi forsvare det her sted?
Vi har brug for en bakke, som de er nødt til at komme opad.
- Jeg har en idé. - Hvad er det, Francis?
Vi kunne grave nogle dybe huller-
- og putte løver, tigre, slanger-
- og alle mulige dyr derned. Og når piraterne så kommer, falder de i.
Jeg ved ikke, om vi kan skaffe løver og tigre-
- men jeg tror, at et par huller kan være en rigtig god idé.
Du ser smuk ud, min kære. Kom og slut dig til familien.
Lad mig, Roberta.
Må jeg få fornøjelsen af den første dans?
Hvad sagde jeg?
Alt, vi har brug for, kan øen levere. Selv en pige.
En pige. Men vi har tre sønner.
Undskyld mig, Fritz.
Jeg kan danse med dig, Fritz.
Jeg hviler mig lige lidt, hvis det er i orden.
- Hvad er der galt? - Jeg tænker bare.
Vi er nødt til at have løver og tigre, ellers...
Jeg mener, det er jo hele ideen.
Så er vi vel bare nødt til at skaffe dem.
Du har jo en partner, Ernst, så det er vel i orden.
Det havde nok været enklere, hvis jeg efterlod kjolen i kisten.
Spil videre.
Tak.
Kom, Francis. Må jeg have fornøjelsen?
Der må være noget galt med lunten.
Vi går ikke tilbage for at tjekke.
Vi må fjerne alt tømmeret. Vi må ikke efterlade nogle spor.
Nu sker det nok snart.
Engang drømte jeg om, at vi nok skulle få hende ud at sejle igen.
Og nu...
En ting er sikkert. Hvis piraterne kommer-
- er de flere end vi. Måske ti gange flere.
Men heroppe, hvis vi klargør alting på forhånd-
- vil vi kunne gøre god modstand.
Som middelalderriddere, der forsvarer deres borg.
Vi gemmer geværerne som vores sidste forsvar.
Jeg giver ordrer, når I skal bruge dem.
Hvis noget skulle ske med mig, tager Fritz naturligvis over-
- og derefter Ernst. - Og så mig.
Ja, og så dig, Francis. Vi har kun en lille hær.
Vi har kun råd til en general. Det der er vores svage punkt-
- og det er der, de vil forsøge at komme op.
Vi kunne have brugt kanonen.
Men vi må klare os, så godt vi kan uden.
Dernede placerer vi vores huller og fælder.
Vi kunne lægge noget krudt og udløse det med lunten fra toppen.
Alt for at opholde dem.
Du kan stole på mig, Roberta. Jeg har styr på det hele.
Må jeg sørge for løverne og tigrene og den slags?
- Du sørger for tigrene. - Godt.
Jeg vil gerne være noget i verden, så jeg skal gå i skole.
Men du ville elske London. Der er koncerter, fester, baller.
Damer i flotte balkjoler. Elegante mænd med høje hatte.
- Har du nogensinde haft en høj hat? - Nej.
Jeg vil gerne se dig med en. Du ville se flot ud.
Jeg tror, det er det, jeg savner mest. Farverne og spændingen.
Jeg tror, jeg særligt vil kunne lide det... hvis du var der.
Jeg vil være der. Så længe jeg lever, vil jeg ikke rejse længere væk-
- end en sjælden tur til vandet.
Tak, Roberta.
Der må være noget, min bedstefar kan gøre for jer.
Herr Kobel sagde altid-
"For nogle drenge er skolen en straf, for andre en belønning."
Der må være noget, min bedstefar kan gøre.
Nej, Francis! Hvis du taber den, kan du sprænge os alle i luften.
At tabe den ville ikke detonere den. Man skal tænde lunten.
- Jeg er stadigvæk ikke sikker. - Tror du ikke, det vil virke?
De vil larme og forvirre piraterne, det er det hele.
Bare fordi far fandt på det, og ikke du.
Hvad er det her? Flere piratalarmer?
Ja, til den stejle side.
Dig og dine piratalarmer.
Hvad med tigeren? Har du fanget ham?
Nej. Den kan ikke være nogle steder, før Fritz og Ernst graver hullerne.
- Hjælp mig, en af jer! - Det er i orden. Jeg gør det.
Bare bliv siddende.
Deroppe. Bind knuden så stramt, du kan.
Læg den, Francis!
Er det godt nok?
Fint.
Sådan.
Hvad laver du?
Han viste mig bare, hvordan det vil virke.
Stakkels de pirater, der måtte komme.
Det var min idé. Hvis du vil, kan jeg vise dig, hvad jeg ellers tænkte på.
Pirater. De er her! Ind i fortet, alle sammen! Skynd jer!
- Hvad sker der? - Hvor er Francis?
Du behøver ikke bekymre dig om kokosnøddebomberne.
De virker fint.
Kom ned! Du kunne have været død!
Havde du holdt din plads, var dette ikke sket, Ernst.
- Sig ikke, hvad jeg skal gøre! - Det gjorde jeg lige.
- Så er det nok. - Jeg er ligeglad.
Han tror, han bare kan give ordrer.
Så er det nok, sagde jeg. Den sag er afsluttet.
Tilbage til arbejdet.
Jeg ville ikke høre mere om det.
Hvis du ikke gider gå i skole, og har besluttet dig for det-
- kan min bedstefar måske skaffe dig arbejde. Et godt arbejde, Fritz.
Måske i tællehuset.
Hvad nu, hvis han ikke kommer tilbage?
Hvad, hvis vi er nødt til at blive på øen i ti eller tyve år?
Jeg ved, han kommer tilbage.
Han er sikkert på vej hertil i et af sine hurtigste skibe.
Ville du tage det, hvis han tilbød det?
Det er ikke fordi, jeg er utaknemmelig, det er bare ikke mig.
Sidde indespærret på kontor og tælle andre folks penge.
Det samme hver dag.
Hvad vil du gerne lave?
Hvis vi kommer væk herfra, vil jeg gøre det, jeg ville fra starten.
Tage til Ny Guinea og blive en del af den nye koloni.
Måske opkalde noget jord efter mig selv.
- Jamen, hvorfor? - Hvorfor?
Fordi det er en god ting. Man får mulighed for at bygge noget-
- med sine egne hænder.
Det er et nyt lands begyndelse. Det er, hvad jeg kan lide ved det.
Jeg tager til London.
Ernst var meget smigrende. Han sagde, at han ville være der, hvis jeg var.
Kunne du tænke dig at besøge mig i London?
Jeg ved ikke, om jeg nogensinde kommer til London.
Jeg forstår ikke, at nogen er i stand til at skyde med sådan en ting.
Kan du ikke lære mig at skyde?
Det kan blive vigtigt, hvis vi skal i kamp.
I orden. Kom.
Først presser du geværet ind mod din skulder. Sådan. Og så...
Her. Tæt ind mod din skulder, og...
Højre hånd tæt ved aftrækkeren. Nej, her.
Og venstre hånd ud til at støtte. Lidt mere. Sådan.
Nej, du skal bruge denne hånd til at støtte med.
Og så sigter du langs med løbet her.
Er det i orden?
Hvorfor tror du, jeg ville have dig til at lære mig det?
- Roberta! Hvor er du? - Herovre.
Må jeg bede om den næste dans, frøken?
Du sagde, det var det, du savnede.
- Så du kan føle dig hjemme. - Hvor har du dog den fra?
Ønsker De navnet på min skrædder, sir?
Gå forbi bypladsen, så er det første vej på venstre hånd.
- Skulle du ikke dække hullerne til? - Skulle du ikke arbejde på broen?
Han lærte mig bare at skyde. Jeg bad ham om det.
Kom her, Fritz. Der er noget, jeg vil vise dig.
Jeg vil da gerne lære dig at skyde, Roberta.
Jeg tror, jeg har lært det vigtigste.
Tigeren vil komme her forbi. Om natten, sådan her.
Efter hullet er blevet dækket til, og han vil få færten af kødet-
- og begynde at cirkle omkring hullet.
Han vil komme sådan her-
- mens han tænker: "Jeg tror lige, jeg snupper den lækre kødluns."
Så han bukker sig ned, sådan her, og så...
Vis mig det ikke, Francis. Ellers ender du dernede før tigeren!
Men han vil altså springe efter lokkemaden, og sådan fanger jeg ham.
Tror du, en tiger vil falde for det? Du spilder din tid.
Du skal ikke tale om at spilde tiden.
Hvor mange timer brugte du på at lave den fjollede hat?
Rager ikke dig. Du bestemmer ikke over mig.
Ikke? Vi har vigtigere ting at tage os til end at more Roberta.
Du er misundelig.
Misundelig? På hvad? Opfør dig dog lidt voksent.
Så er det nok, Ernst.
Slåskamp!
Slå ham, Fritz.
Kom så, Fritz. På ham.
Slås!
Kom nu, Ernst. Slås.
Slå ham, Ernst. Kom så.
Slå ham, Ernst.
Sådan!
Nu er det din tur. Kom nu, Fritz. Slå ham.
Slås. Er du bange for ham, Ernst? Stik ham én.
Kom så, Fritz. Ernst!
- Hvad foregår der her? - Ingenting.
Hvem startede?
Det er nok i virkeligheden min skyld.
Jeg kørte en anelse for hårdt på jer alle sammen.
Jeg tror, vi trænger til at slappe af for en gangs skyld.
Så hør, hvad vi gør.
I morgen vil vi opleve-
- den første helligdag i Det Ny Schweiz' historie.
En helligdag? Ligesom juleaften?
Lad os komme tilbage til arbejdet. Gør jeg klar.
En helligdag! Vi skal holde helligdag, Roberta.
- Hvor har vi alle de flag fra? - Jeg tog dem på skibet.
- Tillad mig. - Tak.
Hvad synes du om det her? Til løbets vinder.
Jeg må hellere prøve den.
Du er ikke uenig? Accepterer bare, at jeg vinder?
I eftermiddags var du og Ernst oppe og slås. Det var min skyld.
- Det var ikke din skyld. - Alt, der er sket på det seneste-
- er sket fordi, du tog mig med hertil, selv truslen fra piraterne.
Du bad ikke om at komme hertil.
Faktisk havde du helt andre planer, kan du huske det?
Stakkels Ernst. Alle de timer, han har brugt på den hat.
Han pjækkede ikke fra sit arbejde. Han ville bare gøre mig glad.
- Det ved jeg. - Det anede jeg ikke, han ville gøre.
Jeg håbede at gøre gengæld-
- men alt, jeg har gjort, er at skabe splid. Det var ikke min hensigt.
Lad være.
Roberta, du ved, at jeg ikke er meget for at sige ting, men...
Det nytter ikke noget. Når vi tager herfra-
- tager du videre, og jeg tager til London.
Lad os ikke gøre det her svært.
Når vi tager herfra? Hvordan ved du, at vi nogensinde gør det?
Måske skal vi være her...
- Min tiger! Jeg tror, jeg fik ham! - Kom tilbage, Francis.
Pas på, Ernst.
- Han kan være overalt. - Slip mig!
Vent til vi kommer derhen, Francis.
Det er min tiger. Slip mig.
Pas på hullet.
Hvor er han?
Det havde jeg ikke troet! Godt gjort, Francis.
Lad os overdække hullet med palmeblade så han falder i søvn-
- og piraterne ikke kan se ham.
Sig det til mor. Vi gør det.
Ja.
Du skal ikke bekymre dig længere! Jeg har fanget en tiger!
Han har fanget en tiger.
Alle om bag startlinjen.
Bliv tilbage.
Hold fast.
Mor, gider du ikke lige holde Duke? Sådan...
I skal runde den første mast, derefter over til den der-
- og så frem og tilbage tre gange og herhen til målet.
Og nu, mine damer og herrer, til vinderen-
- har vi en delikat kulinarisk kreation, som vi vil spise sammen.
Stilhed. Den officielle starter er den dejligste kvinde i kantonen.
Hurtigt! Kom tilbage!
Hurtigt, mor! Fyr.
Hurtigere.
Kom så, Rocky. Af sted.
Den vej. Kom så, Rocky.
Jeg kan ikke komme på! Giv mig en chance.
Nej, Turk. Fjern dig. Du ødelægger det hele.
Pas på, mor. Vent lidt, Ernst.
- Nej, ikke den vej. - Vent, Clementine.
Hop på.
Sådan, Lyn.
Det er den forkerte vej, Roberta. Kom så, Rocky.
Stå stille.
Nu vinder vi.
Det nytter ikke, hvis du ikke kan blive på ham, Fritz.
Væk med dig, Turk.
Det er ikke fair, Ernst. Du skal ride på ham.
- Kom så, Rocky. Vi vinder. - Kom så, Lyn.
Lige ud. Nej, ikke den vej. Den anden vej.
Nej, den anden vej.
Kom så.
Nu.
Jeg giver op. Kom så, Clementine.
Kom nu!
Fjern dig.
Jeg vil ride på dig, om det så er det sidste, jeg gør.
Hurtigt, giv mig båndet.
Det er ikke den vej.
Forkert vej, Roberta.
Roberta. Kom tilbage.
Kom så, Rocky. Vi vinder!
Det er ikke fair, jeg var ved at vinde.
Er du uskadt?
- Pirater på stranden. - Hvad?
Pirater på vores strand.
- Op på bakken, alle sammen! - Jeg henter geværerne.
Kom nu, Roberta.
Kan I huske jeres ordrer? Kom i gang!
Ja, sir!
Kom nu, Francis.
Duke, Turk, kom tilbage.
Der er ikke tid til det. De klarer sig.
Kom med, mor.
Kom nu, Francis.
Bare vær stille.
Hurtigt.
De har set os.
De har set os. Til broen, hurtigt.
Klarer du dig, mor?
Herover, Duke! Turk!
God hund.
- Er du klar? - Klar.
Nu!
Fritz, Ernst, kom herop.
Kom herop.
De er tæt på nu. Lidt den vej.
Min tiger! Han fik dem.
Nummer tre. Tænd ikke, før jeg siger til.
Nu.
Flammen skal nå krudtet samtidig med piraterne.
Forstår I? Giv mig faklen.
Pletskud!
De stikker af!
- Og kokosnøddebomberne. - Nej, ikke endnu.
- De kommer denne vej. - Vent med at skyde.
Tilbage.
Vi har fået dem til at flygte.
- Og nu kokosnøddebomberne. - Godt!
Sådan.
Bliv ved med at kaste.
Vi har ikke stoppet dem. Brug riflerne. Prøv at ramme lederne.
Hvor skal du hen, far?
Det virkede.
Der er en, der bliver mast.
Vi er i sikkerhed!
Kuala vil snakke.
Forstår I?
Vi forstår.
Dreng I tage, tilhører Kuala.
Giv os dreng, ikke mere slås.
I forstå?
Vil du have drengen? Kom og hent ham.
Vi er klar. Fjern bare dit hvide flag.
- Måske skulle vi samarbejde. - Bare rolig.
Han forhandler ikke, hvis han tror, han kan slå os.
Send dreng ned af bakken. Kuala tage dreng.
Ingen komme til skade.
I forstå?
I få Kuala til at slås længe-
- og I dø!
Og Kuala alligevel tage dreng!
Det er rigtigt. I kan ikke holde dem væk for evigt.
Du ligner ikke en dreng længere. Hvis du giver op nu...
Hvad sker der med jer, hvis jeg ikke gør det?
Der sker ikke noget med nogen.
Han må tro, vi er vanvittige. Lyt ikke til ham, Roberta.
Min piratalarm.
Du kommer den vej op.
Hurtigt.
Pas på, far!
Se, Ernst.
Bliv der.
Ned!
- Hvor mange skud har vi tilbage? - Fem.
De er meget tæt på.
De stikker af.
Det er et skib. Et handelsskib. De skyder på piraterne.
Det er et af min bedstefars skibe.
Jeg vidste, han ville komme.
- Vi er her! - Her!
- Du kom i rette tid. - Må jeg se din hat?
- Vi havde ikke klaret os... - Selvfølgelig.
Tak.
Ikke mere, tak. Det var lækkert.
Ingen årsag, min dreng. Jeg har støttet den skole i årevis.
Det er på tide, jeg kræver noget tilbage.
Roberta og jeg har da talt om skole, men et... universitet!
Det havde jeg aldrig troet! Jeg skal på universitetet!
Og til jer andre... Jeg ønsker ikke at påvirke jer-
- men hvis I gerne vil tilbage til Europa-
- kan jeg give jer en interessant ny start.
Men vil I stadig til Ny Guinea, sejler jeg jer gerne derhen.
Siden vi skal afgøre hele vor fremtid, tror jeg gerne-
- min mand og jeg vil blive her.
Er det det, du vil?
Vores liv her har været godt.
Som Roberta siger, er der ting, man skal undvære.
Men de er uvæsentlige, hvis der ikke er nogen, der har medlidenhed.
Betyder det, at jeg ikke behøver rejse?
Fritz og Ernst tager med dig. Vi beholder Francis i et par år.
- Jeg kommer tilbage. - I kommer til at få naboer.
Er I klar over det? Dette er en ny ø. Det bliver til en ny koloni-
- med en ny guvernør. - Du bliver måske guvernør, far.
Højst sandsynligt, vil jeg mene.
Hej.
Sjovt, som man ændrer mening om, hvad der er vigtigt.
Hvad man virkelig vil. Se på dine forældre.
De har hele tiden villet til Ny Guinea-
- og nu, hvor de har chancen, indser de, at de har alt lige her.
Tager de ikke af sted?
- Jeg forstår dem. - Også jeg.
To mennesker som har hinanden, hvad mere kan man ønske sig?
Kun at være alene.
Nu må vi tage af sted. Kaptajnen vil sejle med tidevandet.
Jeg kommer nu.
Du vil vel hen og vinke farvel?
Jeg skal i hvert fald forklare det for min bedstefar.
Farvel, Ernst. Held og lykke næste år.
Farvel, mor og far. Farvel, Fritz. Farvel, Roberta.
Farvel, Ernst.
Gud være med dig.
Vent på mig! Duchess! Clementine! Turk!
Undertekster: IMS